Tata vrea să-i călcăm pe urme...
Să salvăm oameni, să vânăm chestii, treburile familiei.
Știi adevărul despre Sammy ?
Îl știu de ceva timp.
Ai premoniții cu oameni care urmează să moară ?
- Viziuni ale morții ? - Da.
Demonul a spus că are planuri în ce mă privește.
- Știi ce a vrut să spună ? - Nu.
Vreau să ai grijă de Sammy.
Ți-a spus ceva ?
Nu.
Nu pot să-i spun lui Sammy. Va trebui să îl mint.
Ești nervos. Ești dezordonat.
Iar când vânăm ești de-a dreptul înfiorător.
Adevărul e că de la moartea tatei nu o duc prea bine.
Te învârți în jurul cozii și nu mă lași să te ajut.
Nu o să mă...
Îți jur, nu sunt posedat.
Dumnezeule, vom muri cu toții.
- Poate că spune adevărul. - Nu mai este el.
Oprește-te ! Întreabă doctorița !
- Nu sunt posedat ! - Eu...
... nu-mi pot da seama.
Te rog. Nu mă ucide.
- Îți jur. - Nu am de ales.
Nu sunt posedat.
Nu fă asta.
Te rog.
Sam ?
Contiunuați să mergeți pe OR-244 vest.
Sunt două orașe în state cu numele de Rivergrove.
De unde știi că e cel din Oregon ?
Era o poză a lacului Crater.
Altceva ?
Am văzut o cameră întunecată, niște oameni și un tip legat de scaun.
Și era agitat din cauza mea ?
Da.
Credeai că este posedat.
- Un demon ? Era posedat ? - Nu știu.
Toate viziunile pe care le ai sunt legate cumva de demonul cu ochii galbeni.
Ai văzut fum negru ? Am încercat să îl exorcizăm ?
Nimic din toate astea. L-ai ucis. Atât am văzut.
Sunt sigur că am avut un motiv serios.
Sper.
Ce vrea să însemne asta ?
Doar nu o să omor un om nevinovat.
- Nu aș face așa ceva. - Nu am spus asta niciodată.
- Bine. - Bine.
Nu știm despre ce e vorba, dar orice ar fi...
... acel tip are legătură cu asta. Să îl găsim și o să vedem care-i treaba.
- Bine. - În regulă.
Era și el acolo.
- Bună dimineața. - Bună dimineața.
- Vă pot ajuta cu ceva ? - Da.
Billy Gibbons, Frank Beard. Suntem șerifi federali.
- Despre ce e vorba ? - Căutăm pe cineva.
Un tânăr de 20 de ani.
Cu o cicatrice pe frunte.
- Ce a făcut ? - Nimic.
De fapt căutăm pe altcineva. Credem că tânărul ne poate ajuta.
Nu are probleme. Cel puțin nu încă.
Cred că știi despre cine vorbim, sergent major.
Tata a fost caporal în armată.
- Ce divizie ? - Echo 21.
Ne poți ajuta ?
Duane Tanner are o cicatrice.
Dar îl cunosc, e un puști liniștit.
Sunt sigur. Știi unde stă ?
Stă cu familia pe strada Aspen.
Mulțumim.
Privește aici.
- "Croatoan" ? - Da.
Roanoke, colonia pierdută, îți spune ceva ?
Dean, ai fost atent măcar o dată la ora de istorie ?
Desigur. Zgomotul care s-a auzit în toată lumea, cum fițuicile au devenit legi.
Asta nu e școală, e istorie de baltă!
Cum spui tu.
Roanoke a fost printre primele colonii engleze din America, în anii 1500.
Da, îmi amintesc asta.
Singurul lucru care a rămas în urma lor a fost un cuvânt crestat pe un copac.
- Croatoan. - Da.
Au existat teorii, un raid al indienilor, o boală.
Nimeni nu știe ce s-a întâmplat cu adevărat.
Vreau să spun că au dispărut peste noapte.
Doar nu crezi că istoria se repetă și aici, nu ?
Ce am văzut cu siguranță nu era un lucru bun.
Cine crezi că ar putea face așa ceva ?
Viziunile alea ciudate ale tale...
... sunt mereu legate de demonul cu ochii galbeni, așa că...
Trebuie să aducem ajutoare. Pe Bobby sau pe Ellen.
E o idee bună.
Nu am semnal.
Nici eu.
Telefonul e mort.
Să-ți spun ceva.
Dacă mi-aș dori să măcelăresc un oraș întreg, cu ăsta aș începe și eu.
- Da ? - Bună ziua.
Îl căutăm pe Duane Tanner. Aici locuiește, nu ?
- E fratele meu. - Putem vorbi cu el ?
- Momentan nu este acasă. - Știi unde e ?
Este la pescuit pe lacul Roslyn.
- Părinții tăi sunt acasă ? - Da.
Jake, cine e ?
Șerifi federali, domnule. Îl căutăm pe Duane.
De ce ? Are probleme ?
Nu, vrem doar să-i punem niște întrebări.
Știți cumva când se întoarce ?
- Nu sunt sigur. - Poate știe soția dumneavoastră.
Nu cred că știe. Momentan nu e acasă.
Fiul dumneavoastră a spus că e acasă.
- Așa am spus ? - Este la piață.
Aveți un număr de telefon la care vă poate găsi Duane când vine acasă ?
Nu, o să mai trecem noi pe aici.
A fost cam ciudată discuția, nu ?
- Puțin cam regizată. - Foarte ciudată.
Este în regulă, mamă. Nu o să doară.
Lasă cuțitul jos.
Alo ?
Avem nevoie de un doctor.
Doamnă Tanner, ce s-a întâmplat ?
- A fost atacată. - Doamnă doctor Lee ?
Este în regulă.
- Aduceți-o aici. - Bine.
- Bună.
Acela este... ?
Domnul Tanner ?
Și el a fost atacat ?
De fapt el a fost agresorul, și a sfârșit împușcat.
- Împușcat ? - Da.
- Și tu cine ești ? - Sunt șerif federal.
Ți-aș arăta insigna, dar...
Îmi pare rău. Adu-l aici.
Vrei să spui că Jake l-a ajutat ?
Jake, fiul tău ?
M-au bătut.
M-au legat.
- Nu îmi vine să cred. - Pam.
Beverly, știi de ce s-au purtat așa ?
- Luau cumva medicamente ? - Nu.
Nu știu de ce se purtau așa.
Acum un minut erau soțul și fiul meu...
... și în clipa următoare parcă erau posedați.
Trebuie să discutăm.
Oamenii ăștia o luaseră razna.
Ce crezi ? Mai mulți demoni, posedare în masă ?
Dacă e vorba de posedare ar putea fi mai mulți, Dumnezeu știe câți.
Poate fi o întrunire a demonilor.
- Minunat. - E un mod de a extermina un oraș întreg.
- Să îi omori din interior. - Nu știu ce să spun.
Nu am văzut nici un fum de demon sau vreun semn întâlnit de obicei.
Orice ar fi, ceva i-a transformat în monștri.
Dacă l-ai fi ucis pe celălalt, aveam o grijă mai puțin.
Îmi pare rău. Am ezitat. Era doar un puști.
Nu, era o creatură.
Nu ți-ai ales cel mai bun moment să fii compătimitor, Sam.
- În ce stare e pacienta ? - E speriată.
- Ce naiba s-a întâmplat acolo ? - Nu știm.
- Tocmai mi-ați ucis vecinul. - Nu am avut de ales.
Trebuie să anunțăm șeriful și pe cei de la morgă.
- Telefoanele sunt moarte. - Știu.
- Spuneți-mi că aveți o stație în mașină. - Da, avem.
Dar e la fel de folositoare ca și telefoanele.
Nu înțeleg ce se întâmplă.
- La ce distanță e următorul oraș ? - La aproximativ 64 de kilometri.
Mă duc acolo după ajutoare.
Colegul meu o să rămână aici să vă apere.
De cine să ne apere ?
Îți vom spune când vom afla și noi.
Ce e ?
Nivelul de limfocite din sânge e destul de mare.
Corpul său lupta împotriva unei infecții virale.
- Despre ce virus e vorba ? - Nu pot fi sigură.
Crezi că o infecție l-ar fi putut determina să se comporte așa ?
Nici una de care am auzit eu nu produce acest efect.
Unele provoacă nebunie, dar în nici un caz tipul ăsta de violență.
Oricum nu am auzit de vreuna care poate face acest lucru sângelui.
- Ce să facă ? - Este o substanță ciudată.
Dacă nu aș ști despre ce e vorba, aș spune că e sulf.
Sulf.
- Bună ziua. - Îmi pare rău, dar drumul e închis.
Pot să văd asta. Ce s-a întâmplat ?
- Carantină. - Carantină ?
- Despre ce e vorba ? - Nu știu.
Se întâmplă ceva ciudat acolo.
- Cine ți-a spus asta ? - Șeriful local.
- E și el aici ? - Nu, m-a sunat.
De ce nu cobori din mașină să stăm puțin de vorbă ?
Ești un drăcușor simpatic, dar nu ești tipul meu, îmi pare rău.
Ți-aș fi recunoscător dacă ai coborî din mașină pentru un minut.
Cred că ai fi.
Nu înțeleg.
Vrei să spui că soțul și fiul meu erau bolnavi ?
Asta încercăm să aflăm.
În timpul atacului, îți amintești...
... dacă ai intrat în contact direct cu sângele lor ?
Dumnezeule.
Nu crezi că și eu sunt infectată ?
Beverly, nu știu ce să cred.
Dar cu acordul tău, îți vom lua o probă de sânge.
- Ține-ți mâinile la vedere ! - Nenorocitul...
Ieși din mașină !
În regulă, ia-o ușor.
Pune-l jos! Acum ! Ești unul din ei ?
- Nu, dar tu ? Poate minți. - Nu.
- Poate minți tu. - În regulă.
Putem face asta toată ziua. Să ne calmăm înainte să ne ucidem între noi.
- Ce se întâmplă cu oamenii din oraș ? - Nu știu.
Vecinul meu, domnul Rogers...
- Ai un vecin numit domnul Rogers ? - Am avut.
M-a atacat cu un topor. L-am ucis.
Nu e singurul care se comportă așa. Lucrul ăsta se întâmplă tuturor.
Mă îndrept spre spital. Mai sunt persoane neinfectate.
- O să plec de aici imediat. - Nu ai cum să pleci.
Au pus stăpânire pe pod.
- Nu te cred. - Bine, rămâi aici.
O să fie o plimbare relaxantă.
Dacă suntem infectați cu toții ?
- Dacă o să înnebunim cu toții ? - Trebuie să rămâi calmă.
Nu putem face altceva decât să așteptăm. Șeriful va aduce ajutoare.
Nu pot, eu...
... trebuie să plec.
- Pam. - Nu înțelegi.
Prietenul meu e afară. Trebuie să mă asigur că e bine.
Așteaptă, te rog.
Știu că ești supărată, dar trebuie să rămâi aici.
Ajutoarele sunt pe drum.
Iată că au ajuns.
Sammy, deschide ușa.
- Ați ajuns la un telefon funcțional ? - Drumul e blocat.
- Vreau să vorbesc cu Sam. Doctorița e înăuntru. - Bine.
Ce se întâmplă acolo ?
Nu știu, mă simt ca Chuck Heston în Omul Omega.
Sergentul e singura persoană sănătoasă pe care am găsit-o.
- Știi cu ce avem de a face ? - Doctorița crede că e un virus.
- Minunat, tu ce crezi ? - Cred că are dreptate.
- Chiar ? - Da.
Cei infectați încearcă să îi infecteze pe ceilalți prin contact sanguin.
Urmează partea interesantă. Virusul lasă urme de sulf în sânge.
- Un virus demonic ? - Mai degrabă un război bacteriologic demonic.
Cel puțin asta explică de ce am avut viziunile.
- Este ca epidemia biblică. - Da.
Nici nu știi câtă dreptate ai, Dean.
M-am uitat prin jurnalul tatei.
Am găsit ceva despre colonia Roanoke.
- Și ? - Tata a avut o teorie despre Croatoan.
Credea că era numele unui demon cunoscut ca Dever sau Reshef.
Un demon al epidemiilor și al ciumei.
E oribil. De ce aici și acum ?
Nu știu.
Cine știe cât de departe se poate extinde lucrul ăsta.
Trebuie să plecăm de aici și să avertizăm populația.
Este unul aici.
- Ce vrei să spui ? - Soția... e infectată.
Trebuie să ne ocupăm de ea. Nu o putem lăsa aici.
Vecinii mei erau puternici.
Cu cât așteptăm mai mult, cu atât va deveni si ea mai puternică.
O vei ucide pe Beverly Tanner.
Doamnă doctor, poate exista vreun tratament pentru asta ?
- O poți trata ? - Nici nu știu despre ce e vorba.
Ți-am spus, e doar o problemă de timp.
Lăsați-o acolo. Nu o puteți ucide ca pe un animal.
Sam.
Mark, ce faci ?
Mark, ei sunt de vină.
M-au încuiat aici. Au încercat să mă ucidă.
Ei sunt infectați, nu eu.
Te rog, Mark.
Mă știi de o viață. Te rog.
Ești sigur că e una din ei ?
Da.
Dumnezeule. Am sânge pe mine ?
- Sunt curată ? - Da.
De ce mai stăm aici ? Vă rog, să plecăm.
Nu putem pleca, creaturile alea sunt peste tot.
Dumnezeule.
Are dreptate. Nu putem rămâne aici.
Trebuie să plecăm.
- Să anunțăm lumea despre ce se întâmplă. - Ai dreptate.
"Noaptea morților vii" nu a avut un sfârșit fericit.
Nu cred că avem de ales. Mulți din cei de afară sunt buni țintași.
Cu tot cu arsenalul tău, suntem ținte sigure.
Dacă nu aveți niște explozibili...
Putem face așa ceva.
Lasa-mă să intru, te rog.
Este Duane Tanner.
Mulțumesc lui Dumnezeu.
Duane, ești în regulă ?
- Ăsta e tipul pe care eu... - Da.
Cine mai e aici ?
Ușurel, șefule.
Doctore, ia-i o probă de sânge.
Pam ?
- Cine ești tu ? - Nu contează cine sunt.
- Doctore ? - În regulă.
Duane, unde ai fost ?
Într-o excursie de pescuit pe lacul Roslyn. Am venit în după-amiaza asta.
Am văzut cum oameni pe care îi știm l-au târât afară din casă pe Roger McGill.
Au început să îl taie cu cuțitele.
Am fugit și de atunci mă ascund în pădure.
Mi-a văzut careva părinții ?
Ciudat.
Sângerezi.
- De unde ai zgârietura ? - Cred că m-am împiedicat.
Leagă-l. Ai funie acolo.
- Așteaptă puțin... - Stai jos !
Îmi pare rău, Duane, dar are dreptate. Trebuie să fim precauți.
Precauți în legătură cu ce ?
- Au sângerat pe tine ? - Nu, ce naiba... Nu !
Există vreun mod de a ști sigur ? Îi poți face vreun test ?
- Am studiat evoluția sângelui lui Beverly. - Mama mea ?
I-au trebuit trei ore virusului pentru a se dezvolta.
Sulful nu a apărut în sânge până atunci.
Nu există altă cale să ne dăm seama.
Decât după ce se transformă Duane.
Dean, trebuie să vorbesc cu tine. Acum.
Ia loc pe scaunul ăla.
Asta e viziunea mea, Dean.
- Se întâmplă. - Mi-am dat seama.
Nu îl poți ucide. Nu încă. Nu știm dacă e infectat sau nu.
Cred că știm.
Tipul apare de nicăieri, are o tăietură la picior. Toată familia lui e infectată.
Ar trebui să îl ținem legat și să așteptăm.
Ce ? Să își refacă forțele ? Să mai infecteze pe cineva ?
Nu pot să risc.
Nu mă simt bine când fac asta. Este o meserie dură, doar știi asta.
Așa e și normal să fie. Trebuie să ne luptăm cu asta.
- Ăsta e tot farmecul. - Și cu ce ne alegem din asta ?
- Cu conștiința împăcată. - Este cam târziu pentru asta.
- Ce naiba se întâmplă cu tine ? - Ce ?
Urmează să ucizi un om nevinovat și nici nu îți pasă.
Nu te mai comporți ca o persoană normală.
Știi ceva ? Te comporți ca creaturile de afară.
Hei.
Deschide naibii ușa.
Nu fă asta, Dean.
Doar nu o să mă...
Îți jur că nu sunt infectat.
Dumnezeule, vom muri cu toții.
Poate spune adevărul.
- Nu mai este el. - Nu fă asta.
Întreabă doctorița. Nu sunt infectat.
Nu pot fi sigură.
Te rog, nu fă asta.
Îți jur că nu sunt infectat. Nu sunt infectat, îți jur.
Nu sunt infectat. Nu fă asta.
Nu am de ales.
Nu.
La naiba.
Au trecut deja patru ore.
Sângele lui Duane este încă curat. Nu cred că e infectat.
Aș vrea să-l dezleg, dacă e în regulă.
Desigur.
Știi că o să întreb de ce nu l-ai ucis.
Da, știu.
Deci de ce ? De ce nu l-ai ucis ?
Mai avem nevoie de alcool.
Cum te descurci, Pam ?
Bine.
Totul se va termina în curând.
De fapt...
... așteptam de mult timp momentul ăsta.
- Ce așteptai ? - Să rămâi singur.
A sângerat pe el.
Este infectat.
Doctore, vrei să îi verifici rana din nou ?
- Doctore. - De ce trebuie să îl verifice din nou ?
Ai văzut ce s-a întâmplat.
Sângele ei a intrat în rana ta ?
- Bineînțeles că a intrat. - Nu putem ști sigur.
- Nu putem risca. - Știi ce avem de făcut.
Nimeni nu îmi împușcă fratele.
Nu va mai fi fratele tău mult timp. Chiar tu ai spus asta.
- Nimeni nu împușcă nimic. - Tu vroiai să mă împuști !
- Dacă nu taci din gură, poate o voi face. - Dean, au dreptate.
Sunt infectat. Dă-mi pistolul și o să o fac eu.
- Uită asta. - Nu voi deveni una din creaturile alea.
- Încă mai este timp... - Pentru ce ?
Înțeleg că e fratele tău și îmi pare rău, dar trebuie să rezolv problema asta.
Îți spun pentru ultima dată: dacă te atingi de el mori.
Mă înțelegi ? Am fost destul de clar ?
- Dean. - Atunci ce ar trebui să facem ?
Să plecați naibii de aici, asta să faceți.
Ia mașina mea. Ai explozibilii. În mașină ai un întreg arsenal.
Voi doi mergeți cu el. Aveți destule arme să doborâți orice acum.
Tu ce o să faci ?
Dean, nu fă asta.
Du-te cu ei. E singura ta șansă.
- Nu vei scăpa de mine așa ușor. - Are dreptate omule, vino cu noi.
Bine, e înmormântarea ta.
Îmi pare rău. Mulțumesc pentru tot, șerifilor.
De fapt, nu suntem cu adevărat șerifi.
Mi-aș fi dorit să avem un pachet de cărți sau o masă de fotbal.
Dean, nu fă asta.
Doar pleacă de aici.
Nici gând.
Dă-mi pistolul și pleacă.
Îți spun pentru ultima dată, Sam, nu.
Asta e cel mai tâmpit lucru pe care l-ai făcut vreodată.
Nu aș băga mâna în foc. Îți amintești de chelnerița din Tampa ?
Dean, sunt bolnav.
Totul s-a terminat pentru mine. Nu trebuie să ți se întâmple și ție asta.
- Nu ? - Nu, trebuie să continui.
Cine spune că asta îmi doresc.
Ce ?
M-am săturat, Sam.
M-am săturat de munca asta.
De viața asta.
De această greutate de pe umeri. M-am săturat.
Deci vei renunța pur și simplu ?
O să te întinzi și o să mori ?
- Dean, știu că ce s-a întâmplat cu tata... - Te înșeli.
Nu are nicio legătură cu tata.
- Vreau să spun că o parte are, dar... - Atunci despre ce e vorba ?
Ar trebui să vezi asta.
Nu e nimeni. Nicăieri. Parcă toți s-au evaporat.
Au trecut cinci ore și sângele e curat.
Nu pot să înțeleg, dar cred că ai mare noroc.
Dar am fost expus.
- Cum de nu m-am infectat ? - Nu știu.
În comparație cu monstrele familiei Tanner...
Ce naiba ?
Ce e ?
Sângele lor. Nu există nicio urmă de virus.
Nici sulf, nimic.
Doctore, sergentul și eu plecăm de aici și ne îndreptăm spre sud.
- Ar trebui să vii cu noi. - Trebuie să merg în Sidewinder.
Să aduc autoritățile aici, dacă mă vor crede.
Aveți grijă de voi.
El în ce stare se află ?
Va fi bine. Nu există niciun semn de infecție.
Nu te uita așa la mine. Nu am nicio idee.
Îți jur, o să mă gândesc mult la chestia asta.
De ce aici ? De ce tocmai acum ?
Și unde naiba au dispărut cu toții ? Doar nu s-au topit pur și simplu.
Și de ce eu am fost imun ?
Exact. Știi ce ? Asta e o întrebare bună.
Deja încep să mă simt singurul care a scăpat nevătămat din toată chestia asta.
Poți opri puțin aici ?
Bine.
- Trebuie să dau un telefon. - Nu este nici un telefon aici.
Lasă asta în grija mea.
Ce naiba e aia ?
S-a terminat. Vei fi mulțumit.
Nu cred că mai este nevoie de nici un test.
Băiatul lui Winchester este cu siguranță imun, exact cum ne așteptam.
Desigur.
Nu voi lăsa nimic în urmă.
Deci... noaptea trecută.
Vrei să îmi explici despre ce naiba era vorba ?
- La ce te referi ? - La ce mă refer ?
Ai spus că te-ai săturat de munca asta.
Și nu e doar din cauza tatei.
- Uită asta. - Nu pot... în nici un caz.
Credeam că vom muri. Nu poți să-mi porți pică doar pentru asta.
Nu ține chestia asta la mine.
- O să îmi spui despre ce e vorba. - Și dacă nu o fac ?
Atunci te voi întreba până când îmi vei spune.
Nu știu. Cred că ar trebui să mergem...
... să vedem Marele Canion.
- Ce ? - Da, știi tu...
... tot condusul ăsta înainte și înapoi prin toată țara.
Nu am fost niciodată să văd Marele Canion. Sau am putea merge la TJ.
Sau la Hollywood, să vedem dacă o putem "căpăci" pe Lindsay Lohan.
Nu are niciun sens ceea ce spui.
Cred că ar trebui să luăm o pauză de la toate astea.
De ce trebuie să avem tot timpul responsabilități ?
De ce nu putem gusta puțin din viață ?
De ce spui toate astea ?
Dean, ești fratele meu.
Așa că orice greutate ai pe umeri, mă poți lăsa și pe mine să te ajut.
Nu pot... am promis.
- Cui ? - Tatei.
Despre ce e vorba ?
Înainte să moară, tata...
... mi-a spus ceva.
Mi-a spus ceva despre tine.
Ce ?
Dean, ce ți-a spus ?
Traducerea și adaptarea: iDVD Supervizarea: nightmare1
SFÂRȘIT